Min far het John Kinsella. Det er et irsk navn.
Han ble født i Nord Dakota i 1896...
så aldri en storby...
før han kom tilbake fra Frankrike i 1918.
Han bosatte seg i Chicago, hvor han levde på godt og vondt med White Sox.
Han døde litt da de tapte verdensserien i 1919...
og døde mye sommeren etter da åtte spillere...
ble beskyldt for å ha tapt serien med vilje.
Han spilte litt med lavdivisjonslag, men ingenting kom ut av det.
Flytta til Brooklyn i '35...
gifta seg med mamma i '38...
var allerede en gammel mann på skipsverftet...
da jeg ble født i 1952.
Jeg heter Ray Kinsella.
Mamma døde da jeg var tre, og jeg antar at pappa gjorde sitt beste.
Istedenfor Gåsemor, ble jeg lagt til historier om Babe Ruth, Lou Gehrig...
og den berømte spilleren Shoeless Joe Jackson.
Pappa var Yankees-fan på den tida, så jeg heia på Brooklyn.
Men i '58 flytta Dodgers, og vi måtte finne en annen grunn til å krangle.
Det fant vi.
Da tida for studier kom...
valgte jeg meg lengst mulig hjemmefra.
Dette gjorde ham rasende, noe jeg tror var intensjonen.
Offisielt sett studerte jeg engelsk, men det var 60-tallet.
Jeg demonstrerte, jeg røyka litt gress...
forsøkte å like sitarmusikk, og jeg møtte Annie.
Det eneste vi hadde til felles var at hun var fra Iowa...
og jeg hadde hørt om Iowa.
Etter eksamen, flytta vi til midtvesten...
der vi bodde hos hennes familie så lenge vi kunne.
Neste en hel ettermiddag.
Annie og jeg gifta oss i juni '74.
Pappa døde den høsten.
Noen få år etter, ble Karin født.
Hun lukta rart, men vi elsket henne uansett.
Så fikk Annie den sprø ideen at hun kunne overtale meg til å kjøpe gård.
Jeg er 36, jeg elsker familien min, jeg elsker baseball...
og jeg er i ferd med å bli bonde.
Men inntil jeg hørte stemmen...
hadde jeg aldri før gjort noe sprøtt i hele mitt liv.
SOLGT
Om du bygger det, vil han komme.
Annie!
- Annie, hva var det? - Hva da?
Den stemmen. Hva var det?
Vi hørte ikke noe.
Ålreit.
Om du bygger det, vil han komme.
- Ok, du må ha hørt det! - Beklager.
Det er middag.
Kom nå, vesla.
Er det en lastebil med høytalere på veien?
Niks. Karin, maten er klar!
- Unger med radio? - Niks.
- Hører du virkelig stemmer? - Kun én.
Hva sa den?
"Om du bygger det, vil han komme."
- Hvis du bygger hva, hvem kommer? - Det sa han ikke.
- Jeg hater sånt når det skjer. - Jeg også.
Om du bygger det, vil han komme.
Bygge hva? Hva er dette?
Alt i orden, kjære.
Jeg bare snakker med maisåkeren.
Uansett, jeg gikk nedover veien...
og jeg hørte denne stemmen som sa...
"God kveld, herr Dowd."
Så jeg snudde meg...
der sto en nesten to meters kanin og lente seg mot en lyktestolpe.
- Hvorfor gjorde du det? Det var morsomt. - Tro meg. Det er det ikke.
Mannen er syk. Veldig syk.
Hent ranselen din, jenta mi. Vi må dra.
Jeg kjører henne i dag. Har noen ærender i byen.
Flott.
- Og om stemmene roper mens du er borte? - Så ta i mot beskjed.
- Ha det. - Ha det.
Ha det.
I løpet av alle disse åra, har det hendt...
Jeg har hørt at bønder noen ganger i åkeren...
De hører ting. Du vet, stemmer.
- Hører du stemmer? - Nei. Jeg har hørt at noen bønder gjør det.
Ikke jeg, selvfølgelig, så jeg bare lurte på om jeg gjør noe galt.
Har du hørt stemmer der ute?
- Hvem hører stemmer? - Ray. Ute i åkeren.
Nei, det gjør jeg ikke.
Jeg er...
Stemmer.
Den forbaska traktoren...
Jeg skal bare ha litt smøreolje. Det gjør nok susen.
Hyggelig å snakke med dere.
Om du bygger det, vil han komme.
Ok, nå er det nok! Hvem i...
Hvem er du? Hva vil du meg?
Din jævel.
Om du bygger det, vil han komme.
Om du bygger det...
vil han komme.
Du tror ikke dette er en bivirkning av syra?
Jeg tok aldri syre.
Kanskje du vil ta det en dag. Og dette er et forvarsel.
Annie, det er mer.
Kjære, hvorfor spiser du ikke litt?
Jeg tror jeg vet hva "om du bygger det, vil han komme" betyr.
Hvorfor har jeg en dårlig anelse om dette?
Jeg tror det betyr at om jeg bygger en baseballbane...
vil Shoeless Joe Jackson komme tilbake og spille igjen.
Tuller du?
Du tuller.
Og jeg som trodde at min familie var gal...
men dette er det sprøeste jeg har hørt.
Jeg vet det er helt sprøtt.
- Jeg mener, Shoeless Joe! - Han er død. Døde i '51. Han er død.
- De suspenderte ham, ikke sant? - Jo.
- Han er død ennå? - Så vidt jeg vet.
Visste du at Babe Ruth kopierte kastet hans?
Visste jeg det, så har jeg glemt det.
Han var visst så grasiøs og rask.
Jeg ville like å se ham spille igjen...
la ham spille, for å gjøre opp for seg.
Vent litt.
- Mener du seriøst at du vil gjøre det? - Nei.
Jeg kan ikke finne én god grunn til å gjøre det, men...
Jeg er 36. Har kone, barn og fast eiendom...
og er livredd for å bli som faren min.
Hva har han med alt dette å gjøre?
Jeg tilga ham aldri at han ble gammel.
Da han var på min alder...
var han eldgammel.
Han må ha hatt drømmer, men aldri ha gjort noe med dem.
For alt jeg vet, kan han også ha hørt stemmer...
men han lyttet ikke til dem.
Den mannen gjorde aldri noe spontant på alle de åra jeg kjente ham.
Jeg er redd det skal skje med meg...
og noe sier meg at dette kan være min siste sjanse...
til å gjøre noe med det.
Jeg vil bygge den banen.
Tror du jeg er blitt gal?
Ja.
Men jeg tror også at hvis du virkelig vil dette...
så bør du gjøre det.
- Hva i huleste er det han gjør? - Han pløyer opp maisen sin.
Hvorfor?
Ty Cobb kalte ham tidenes største venstreforsvarer.
De sa at hanskens hans gjorde slutt på trippelene.
- Kunne han slå? - Kunne han slå?
Livstidsgjennomsnitt på 0,356, nummer tre i historien.
Hvorfor ble han kalt "Shoeless Joe"?
Da han var amatør...
kjøpte han et par piggsko og fikk vondt i foten.
I sjette runde tok ham dem av og spilte i bare sokkene.
Spillerne ertet ham, kalte ham "Shoeless Joe", navnet forble.
Han kommer til å miste gården.
Tosk.
I 1919, da laget hans Chicago White Sox...
kasta bort verdensserien.
- Hva betyr "kasta bort"? - Det betyr at de tapte med vilje.
Noen betalte dem for det.
Unntatt Shoeless Joe.
Han tok imot pengene, men ingen fikk bevist at han gjorde noe...
for å tape de kampene.
Om han gjorde det, hvordan forklarer du at han slo de 0,375 poengene for serien...
uten å feile?
Vet ikke.
Tolv slag inkludert seriens eneste home run...
og de påsto at han prøvde å tape?
Det er uforståelig.
Baseball-ledelsen suspenderte åtte av spillerne...
inkludert Shoeless Joe Jackson, på livstid.
Hva betyr "suspendere"?
Det betyr at de aldri lot dem få spille igjen.
Pappa sa han så ham noen år senere...
spille under falsk navn med et lavdivisjonslag i Carolina.
Han hadde lagt på seg 20 kg, og energien hans var borte...
men han kunne ennå slå.
Pappa pleide å si at ingen kunne slå som Shoeless Joe.
Jeg tror det er første gang jeg ser deg smile...
når du snakker om faren din.
Jeg har akkurat lagd noe fullstendig ulogisk.
Det er det jeg liker med det.
Er jeg fullstendig sprø?
Ikke fullstendig.
Det er en fin baseballbane, Ray.
Den er ganske flott, ikke sant?
Noe tegn?
Noe vil komme til å skje der ute.
Jeg føler det.
Så, for veteran-venstrekasteren, fortsetter bedrøvelsen.
Fire slag på rad i runden.
Pappa, hva er en "venstrekaster"?
Det betyr en keivhendt kaster, jenta mi.
- Hvor ille er det? - Vel.
Tatt i betraktning hvor mye mindre vi får fra maisen, så antar jeg...
nesten i balanse.
Vi har brukt opp alle sparepengene på den banen.
- Pappa? - Vent litt, Karin.
Hva mener du? Vi kan ikke beholde åkeren?
Det gjør det veldig tøft å beholde gården.
- Pappa. - Ett minutt, Karin!
Det er en mann ute på banen din.
Jeg setter over kaffen. Hvorfor går du ikke ut?
Beklager.
Skal få noen ut dit.
Hei.
Ray Kinsella.
Joe Jackson.
Antar det er godt å spille igjen.
Å bli suspendert fra baseball...
var som å få amputert en del av meg.
Jeg har hørt at gamle menn vekkes...
og klør seg på beina som har vært støvbelagt i over 50 år.
Det var meg.
Jeg våknet om natten...
med banelukta i nesa...
med det kjørlige gresset på føttene...
gressets velbehag.
Kan du kaste?
Ja.
Ikke så verst.
- Trenger vi ikke en til å ta imot? - Ikke hvis du kaster den mot meg.
Riktig.
Jeg kaster til Shoeless Joe Jackson.
Bra slag.
Prøv å ta denne skruballen.
- Du fikser skruballer. - Legg en inn her.
Greit.
Riktig, du tar lave baller.
Jeg elsket dette spillet.
Jeg hadde spilt for småpenger.
Det var spillet, lydene, luktene.
Har du noen gang holdt en ball eller en hanske mot ansiktet ditt?
Ja.
Jeg elsket å reise med tog fra sted til sted.
Hotellene, store spyttebakker i vestibylene...
messingsenger på rommene.
Det var folkemengden...
som reiste seg da ballen fløy langt.
Ville ha spilt gratis.
Det er familien min.
Hvorfor disse lysene?
Alle stadioner har det nå.
- Til og med Wrigley Field. - Det gjør det vanskeligere å se ballen.
Eierne har funnet ut at slik kan flere folk se kveldskamper.
Eiere.
Herr Jackson, dette er kona mi Annie og min datter Karin.
Frue.
Er du et spøkelse?
- Hun bare tuller. - Det går bra.
- Hva tror du? - Du ser virkelig ut for meg.
Da er jeg nok virkelig.
Vil du bli med inn?
Takk. Jeg kan nok ikke det.
Kan jeg få komme tilbake?
Ja. Jeg bygde dette til deg.
Det er flere, som du vet.
Det var åtte av oss. Det ville bety mye for dem.
Ja. Når som helst. Alle er velkomne hit.
Er dette himmelen?
Nei.
Det er Iowa.
- Hvor skal han? - Jeg vet ikke.
Vi beholder denne banen.
Det kan du banne på.
- Du kommer til å miste gården. - Hvordan kan du miste noe så stort?
- Han rota bort huset en gang. - Ja, men det dukka opp to dager etter.
Vær seriøs. Ray?
Denne dumme baseballbanen ruinerer deg. Alle skjønner det.
Hvis du misligholder lånet ditt, mister du alt.
Selger du nå, vil kollegaene mine gi deg en brukbar pris.
- Takk, Mark, men nei takk. - Nei.
Hva har du dette stedet for?
- Du har aldri likt Iowa. - Det er ikke sant.
Du har aldri likt jordbruk. Det er sant. Du vet ingenting om jordbruk.
Jeg kan masse om jordbruk. Mer enn du tror.
Så hva fikk deg til å pløye opp den beste avlinga di?
Hva er en avling?
- Kom igjen. Det morsomt. - "Hva er en avling"?
- Pappa, baseballkampen har begynt. - Ha oss unnskyldt.
Unnskyld oss.
Annie, jeg skjønner meg ikke på ham.
Jeg prøver å hjelpe ham, og han går for å se på TV.
- Han pleide å være så normal. - Ja.
Ålreit!
Pass på Joes føtter.
En god venstreving vet hva slags kast som kommer.
Han kan se ut fra kasterens posisjon hvilken vei ballen kommer.
- Demonstrativt! - Stapp den i øra, Gandil.
Hadde du løpt sånn mot Detroit, så hadde jeg vunnet 20 kamper det året!
Slapp av, Cicotte, det var for 68 år siden. Kutt ut!
Vil dere spille eller hva?
- Muskelbunt-tulling. - Ja? Jeg har i alle fall muskler.
- For det meste muskler. - Kom igjen, drittsekk! Kast!
Weaver, vær grei.
- Beklager, jente! - Det er ok. Jeg bryr meg ikke.
- Ålreit, Karin. - Hei, hei!
Mamma og alle sammen drar nå.
Ja vel, det var... Takk for at dere kom.
Tenk på hva jeg sa. Bare prøver å hjelpe.
Jeg vet det.
Trodde du så på en kamp.
Det er ikke en kamp. Det er mer som en trening.
Det er bare åtte av dem. Så de kan ikke spille kamp.
- Åtte av hva? - Dem.
- Hvem "dem"? - Dem dem.
- Ser du dem ikke? - Karin, vennen, hva ser du på?
- Baseballspillerne. - Baseballspillerne?
- Ser du dem nettopp nå? - Selvfølgelig gjør jeg det.
Ser du dem virkelig ikke?
Synes ikke det er snilt av deg å få andre til å føle seg dumme.
Mamma, vent litt. Vent litt.
Dee, vent. Ser dere ikke de folka?
Dette er ikke morsomt, Annie.
De kunne ikke se det.
Dette er veldig interessant.
Ray, sjekk dette.
68 år siden jeg bar denne uniformen, ennå passer den.
Du holder formen bra.
La oss se, jeg døde i '70.
Det betyr at jeg ikke har tatt en røyk på 18 år.
- Du røyker ikke? - Nei.
Karin! Ray! Middag!
"Ray, middag."
- Ålreit. - Kom igjen. Vi går i dusjen.
Vi ses senere.
Vi ses, gutter.
"Jeg smelter! Jeg smelter!"
Kom igjen, pappskalle.
Dette er så stilig.
- Fri ham fra smerten. - Hva?
Beklager. Hva? Jeg forsto ikke. Hva?
Fri ham fra smerten.
"Fri ham fra smerten." Hva betyr det?
"Fri ham fra smerten"? Hvilken smerte?
Ålreit. Hvem sin smerte?
Mange takk.
Kom igjen, kjære, vask deg. Vi skal på foreldremøte etter middag.
De snakker om å forby bøker igjen.
Skikkelig statsfiendtlige bøker som Trollmannen fra Oz, Anne Franks dagbok.
- Hva har skjedd med deg? - Stemmen er tilbake.
Herregud! Nå må du vel ikke bygge en fotballbane, eller?
Han sa: "Fri ham fra smerten."
- Fri hvem fra smerte? - Jeg spurte. Han sa det ikke.
- Shoeless Joes? - Jeg tror ikke det.
- En av de andre spillerne? - Jeg tror ikke det.
Det er en veldig uspesifikk stemme, og den begynner å gjøre meg forbanna.
Jeg hadde det fint i dag. En fin dag.
Vil du ha chips?
Og jeg mener smuss og griseri som dette ikke har plass i våre skoler.
Fascist. Ville like å gjøre henne smertefri.
Fru Kessinik, den boken du veiver med er ikke mye til smuss.
Den er ansett av kritikere til å være en klassiker om 60-tallet.
- Det er pornografi! - Nei. Høyesterett sier noe annet.
- Og dens forfatter, herr Mann... - Er syk!
Terence Mann er en Pulitzer prisvinner.
Han er høyt ansett som den ypperste av samtidens satirikere.
Jaså, jeg synes han er pervers! Sannsynligvis kommunist også!
Hvilken planet kommer disse fra?
De såkalte novellene av Terence Mann...
påtegner promiskuitet, gudløshet...
raseblanding og respektløshet for viktige offiserer...
i den amerikanske hæren.
Og det er derfor fornuftige skolestyrer...
over hele landet har forbudt denne mannens s-k-i-t-t...
siden 1969.
Terence Mann?
Vet dere hvorfor han sluttet å skrive bøker? Fordi han masturberer.
Unnskyld meg, frue.
Unnskyld meg.
Terence Mann var er varm og god fornufts stemme...
i en periode med vill galskap.
Han lanserte frasen: "Kjærlighet, ikke krig."
Mens andre ropte "brenn", snakka han om kjærlighet...
fred og forståelse.
Jeg satte pris på alle hans bøker, og jeg ønsker han hadde skrevet flere.
Dersom du hadde opplevd litt av 60-tallet...
ville du ha følt det samme.
Jeg opplevde 60-tallet.
Nei, du hadde 50-tallet to ganger og hoppet rett til 70-tallet.
Annie, se på dette.
Mannen din pløyde opp maisen og bygde baseballbane.
- Det var et intelligent svar. - Den tullingen.
- Annie. - Kjære, det er ok. Jeg er rolig.
Han er iallfall ingen bokbrenner, din nazi-ku.
Jeg er iallfall ikke gift med den største idioten i området.
Ålreit, Beulah, vil du bli med på utsida?
Greit!
Ålreit, jeg har en bedre idé. La oss stemme. Hvem er for Eva Braun?
Hvem vil brenne bøker?
Hvem vil spytte på Amerikas grunnlov?
I orden. Hvem er for menneskerettighetene?
Hvem synes frihet er en god sak?
Kom igjen! La oss se hendene!
Hvem synes vi må bekjempe...
den type sensur de hadde under Stalin?
Ålreit. Sånn ja. Amerika, jeg elsker deg. Jeg er stolt av deg.
- Vi må gå. - Vi må gå.
Dette er fantastisk!
Jeg har skjønt det.
Var ikke det flott?
- Jeg fant ut av det. - Akkurat som på 60-tallet!
- Jeg har skjønt det. - Bli med ut, din nazi-ku.
- Jeg vet hvem jeg skal fri fra smerte. - Hva?
Jeg har forhindret spredning av nyfascisme i Amerika...
- Terence Mann. - Hva med ham?
- Det er hans smerte. - Hvordan vet du det?
Jeg bare vet.
Jeg gjorde rett i å bygge banen, ikke sant?
- Ja. Hva er hans smerte? - Vet ikke.
- Hvordan skal du lege den? - Jeg vet ikke.
Hør her, han er min favoritt forfatter også...
men hva har Terence Mann med baseball å gjøre?
Hvor er Terence Mann nå som vi virkelig trenger ham?
Fem pågrepet under streik på universitetet i New York
20 rykter om Amerikas største nålevende forfatter
Utrolig. På begynnelsen av 70-tallet, sier han at folk er blitt...
enten for ekstreme eller for apatiske til å lytte.
Så han stopper å skrive bøker, og begynner å skrive dikt om hvaler...
og så begynner han å eksperimentere med en hjemmecomputer.
Vet du hva han gjør nå?
Han lager pedagogisk software til barnevideoer.
De lærer barn å løse sine konflikter på en fredelig måte.
- Kjære vene, for en flott fyr. - Hva har det med baseball å gjøre?
I aprilutgaven i 1962 av Jet...
var det en historie kalt: "Dette er ingen drage."
Det er ikke hans beste verk, men historiens idol heter John Kinsella.
- Min far. - Jøss.
Hvorfor "jøss"?
Hva skal jeg si? Kjempejøss! Hva har det med baseball å gjøre?
Du kjører.
Det siste intervjuet ga han i 1973.
- Gjett hva det handlet om. - En form for lagsport.
Fyren var en baseballfanatiker. Hør på dette:
"Som barn, var mitt høyeste ønske å spille på Ebbets Field...
"med Jackie Robinson og Brooklyn Dodgers.
"Men det skjedde aldri. Dodgers forlot Brooklyn.
"De ødela Ebbets Field, men ennå så har jeg den drømmen."
Det er trist.
Mannen skrev sin tids beste bøker.
Var en frontfigur for menneskerettighetene og antikrigsbevegelsen.
Han var på forsiden av Newsweek. Han kjente alle. Og gjorde alt.
Han hjalp til i tiden. Og omgikk Beatles.
Det var ikke nok. Det han savnet var baseball.
- Herregud! - Hva?
Som liten, kalte de ham Rosebud.
- Gi meg den. - Beklager.
Fyren har ikke vært på en baseballkamp siden 1958.
Så for å lindre smerten hans, skal du ta ham med på en kamp.
Ja.
Ray, dette er sprøere enn å bygge baseballbane.
Nei, det er det ikke. Det er snålt, men å bygge banen var snålere.
Fem, ti prosent mer snålt.
Beklager, jeg må nok stemme nei denne gangen.
Vi har opp til øra med økonomiske problemer.
Du kan ikke dra til Boston mens vi går konk i Iowa.
Dette er en ny situasjon for oss...
dette handler om naturkrefter.
Når naturkreftene ber deg om noe...
- er det tull å henge seg opp i detaljer. - Hvorfor må du dra?
Kan ikke stemmen sende noen andre? Shirley MacLaine eller no'?
Har hun det for travelt? Hva har dette med deg å gjøre?
Det er det jeg må finne ut.
Vi ligger etter med betalingene.
Den banen tok alle sparepengene våre. Vi risikerer å miste gården.
Skal ikke engang bo på moteller. Jeg sover i bilen. Jeg tigger om mat.
Nei. Dette går for langt.
Jeg forstår at du må bevise for deg selv og verden...
at du ikke blir som din far, men det har du gjort.
Du trodde på magien. Det skjedde. Er ikke det nok?
Det er mer enn som så. Jeg vet dette er sprøtt...
men det er en annen grunn til at jeg må gjøre dette.
Jeg føler det sterkere enn noe annet før. Det er en årsak.
Hva da? Bare si meg det?
Noe vil skje på kampen. Noe vil skje på Fenway Park.
Jeg må dra dit med Terence Mann for å få vite det.
Er Fenway stadion den med en stor grønn vegg på den ene siden?
Ja.
Jeg drømte i natt at du var der med Terence Mann.
- Satt jeg på tribunens langside? - Ja.
Omtrent på midten?
- Ja. Og spiste pølse. - Spiste pølse.
- Jeg hadde samme drømmen. - Jeg hjelper deg å pakke.
Hei, jeg er Ray Kinsella.
Hei. Nei.
Hei, mitt navn er Ray Kinsella. Det er en stor ære å endelig få...
Hei, jeg er Ray Kinsella. En stor fan av deg.
Hei.
Hvordan går det, herr Mann? Jeg må ta deg med på base...
Ålreit, idiot, opp med hendene og sett deg i bilen.
Bra.
Han bor her i området. Kjenner du ham?
Han er en høy, farget mann. Jeg er en venn.
Var han din venn, ville han ha gitt deg adressen sin selv.
Det var et godt poeng. Takk.
Jeg vet ikke hvor han bor. Kom deg vekk fra meg.
Jeg forteller deg ingenting. Kom deg vekk, din plage.
To kvartaler ned, på høyre side.
Første døra som ikke har kylling i vinduet.
Uten kylling.
OKSEHALER - ALT AV FJÆRFE
HADAR ORTHODOX - FJÆRFEKJØTT
Batikk
Hvem i helvete er du?
Mitt navn er Ray Kinsella.
- Har man litt lærevansker? - Kunne jeg bare få ett minutt, vær så snill.
Jeg kan ikke si deg livets hemmeligheter, og jeg har ingen svar å gi.
Jeg gir ikke intervjuer, jeg er ikke en offentlig person lenger.
Jeg vil bare være alene, så stikk.
Vent! Vent!
Jeg har kjørt 2500 km for å møte deg...
med risiko for å miste hjemmet mitt og å støte fra meg kona.
Alt jeg ber om er ett minutt. Vær så snill.
Ett minutt.
Jeg forstår ditt ønske om privatliv...
og jeg ville ikke ha forstyrret om dette ikke var viktig.
Herregud. Jeg gjør ikke veldedighet mer.
Dette er ikke veldedighet. Jeg trenger verken penger eller støtte.
Interessant.
Du skrev engang: "Det kommer en tid...
"når alle kosmiske rotekopper har funnet sin plass...
"og universet åpner seg selv i noen få sekunder...
"for å vise deg hva som er mulig."
- Herregud! - Hva da?
- Du er fra 60-tallet. - Vel, jo. Egentlig...
Ut!
Tilbake til 60-tallet! Det er ikke plass til deg her i fremtiden.
Gå tilbake mens du ennå kan!
Du er forandret, vet du det?
Jo, jeg er nok det. Hva med dette? Fred, kjærlighet og dop.
Kom det ut herfra, for svarte!
- Du har virkelig gjort meg forbanna. - Bare vent litt.
Jeg ville ikke gjøre det sånn.
- Hva i helvete er det der? - En pistol, hva tror du?
- Det er fingeren din. - Nei, det er en pistol.
- La meg se den. - Jeg vil ikke vise deg den.
Jeg skal ikke skade deg. Jeg vil bare at du skal bli med meg...
Hva gjør du?
Jeg slår deg med brekkjern inntil du går herfra.
Vent! Du kan ikke det.
Er det regler for det her? Nei. Det er det ikke.
Du er pasifist!
Skitt.
Takk.
Hva så? Kidnapper du meg? Hva handler dette om?
Jeg håpet jeg kunne overbevise deg om å bli med meg.
Så du kidnapper meg?
Jeg må ta deg med på en baseballkamp.
Hva for noe?
Kveldens kamp. A-laget til Red Sox.
Hvorfor?
Noe vil skje der.
Jeg vet ikke hva, men vi vil finne ut av det.
Jeg er Ray Kinsella.
Du brukte faren min sitt navn i en av dine historier.
John Kinsella.
Du har vel et helt team med psykiatere, ikke sant?
Jeg skjønner at du tror det, men jeg er ikke gal.
Jeg sverger framfor Gud, jeg er minst gal av alle jeg kjenner.
Hvorfor kidnapper du meg til en baseballkamp?
- Får jeg lov? - Vær så god. Vil du ha kaffe også?
Nei.
Kanskje noen kaker?
Nei.
Jeg leste i et intervju...
at du alltid drømte om å spille på Ebbets Field...
og at det gjorde deg trist da de ødela den.
Har aldri sagt det.
Har du ikke?
Jeg kan ikke være kjent med å ha sagt det.
Merkelig.
Det hele er så merkelig.
Så hvorfor gjennomføre det?
Det er en lang historie.
Men det er en god historie. Jeg forteller deg på veien.
- Jeg blir ikke kvitt deg, sant? - Nei.
Blir du med meg på kampen, så lover jeg å ikke bry deg mer.
Ikke engang et julekort.
Så hva har du drevet med i det siste?
Jeg lever, jeg jobber. Jeg har lært å lage mat.
Jeg spaserer og ser på solnedganger.
Savner du ikke å engasjere deg?
Jeg var østkystens store involverte.
Jeg åt, drakk og pustet det.
Så drepte de Martin Luther King jr. og Robert Kennedy...
Richard Nixon vant valget to ganger...
og nå tror folk som deg at jeg må ha det forferdelig...
fordi jeg ikke er involvert lenger. Jeg skal si deg noe.
Jeg har brukt opp all min sorg for lenge siden.
Jeg har ikke mer lidelse igjen til deg. Jeg ga det opp.
Så hva vil du?
Jeg vil at de skal slutte å søke svarene hos meg...
be meg om å tale igjen, skrive igjen, og å være leder.
Jeg vil at de skal begynne å tenke for seg selv.
Og jeg vil ha mitt privatliv.
Nei, jeg mente hva du ville ha?
Pølse og øl.
- To ganger. - Sju dollar.
Ok, jeg forstår deg.
Du har rett til alt privatliv du vil.
Men hvorfor slutte å skrive?
Jeg har ikke gitt ut et ord på 17 år, og ennå må jeg tåle galninger som deg.
Hva tror du ville skje om jeg plutselig ga ut en ny bok?
De ville bombardere meg.
Fullfør.
LEVETIDS STATISTIKK - 1 KAMP 0 SLAG
Hva er i veien?
- Så du ikke det? - Så hva?
Beklager. Du trengte nok ikke å være her.
Hva?
Vi drar når du vil.
Bra. La oss dra.
Hva er det du ikke forteller meg?
Jeg har allerede tatt for mye av din tid.
Jeg skulle ønske jeg hadde din lidenskap.
Selv om den synes å være på feilspor, er det en lidenskap.
Jeg pleide å føle slik for ting selv, men...
- Du fikk en ny beskjed, ikke sant? - Du vil tro jeg er gal.
Det tror jeg allerede. Hva sa den?
Den sa: "Mannen har gjort nok. La ham være i fred."
Moonlight Graham.
- Du så det. - Så hva?
Du så det. New York Giants, 1922. Han spilte én kamp. Fikk ingen slag.
- Du så det! - Hva så jeg?
Chisholm, Minnesota.
Vi var de eneste som så det. Hørte du stemmen også?
Du kan innrømme det.
Det var den som ba meg å finne deg. Hørte du den?
"Fullfør"?
- Ja. Vet du hva det betyr? - Ja.
Hva da?
Det betyr at vi skal til Minnesota for å finne Moonlight Graham.
- Vi skal... Vi? - Jeg må være fullstendig gal.
- Hva gjør vi når vi finner ham? - Hvordan skal jeg vite det?
Riktig. Du har rett.
- Dette er så kult. - Jeg skjønner ikke at jeg gjør dette.
Hei, Annie, vet du hva? Jeg er sammen med Terence Mann.
Herregud. Kidnappa du ham?
Nei. Han ville være med.
Jeg beklager, men jeg må være borte noen flere dager.
Vi skal til Minnesota.
Utrolig. Hvorfor Minnesota?
En gammel spiller. Jeg forklarer når jeg kommer hjem.
- Hvordan går det med deg? - Bra.
Flott. Annie, jeg må dra, ok?
Gi Karin en klem fra meg, jeg elsker deg.
Jeg elsker deg også.
En dag må du forklare meg dette, ok?
Skal forsøke. Ha det.
Ha det.
Hvorfor sa du det ikke?
Dere har ikke noe valg i den saken.
CHISHOLM 100 ÅRS JUBILEUM 1888 - 1988
Et halvt dusin Graham'er. Ingen Archibald. Ingen Moonlight.
Bli med meg.
Tribune Press - Fri presse
Hallo.
Unnskyld. Kanskje du kan hjelpe oss.
Vi ser etter en eks-baseballspiller, Archibald Graham.
- Dere mener dr. Graham. - Nei, jeg tror de kalte ham "Moonlight".
- Det er dr. Graham. - Dr. Graham?
Hans baseballkarriere ga ikke midler, så han gikk tilbake til skolebenken.
Hans far var lege.
- Vet du hvor vi kan finne ham? - Ikke noe galt. Vi er ikke skatteinnkrevere.
Dr. Graham er død. Han døde i 1972.
En legendes bortgang
"Det var en tid da barn ikke hadde råd til briller, melk eller klær.
"Aldri ble de nektet disse livsnødvendigheter...
"fordi, der i skyggen, var alltid dr. Graham.
"Uten fanfarer eller publisitet, fant brillene, melkeglassene...
"eller baseballbillettene veien til deres lommer."
- Du skrev det. - Den dagen han døde.
Kan jeg få se?
- Du er god til å skrive. - Du også.
Noe mangler.
Han høres ut til å ha vært en flott mann.
Halvparten av byene i Nord Amerika har en dr. Graham.
Hvorfor måtte vi reise halve landet for å finne denne...
seksten år etter at han døde?
Det må være noe mer.
Hva da?
Han hadde alltid på seg frakk...
han hadde hvitt hår, og bar alltid paraply.
Hvorfor paraply?
Tror det var en vane, noe å støtte seg til.
Spurte du ham, sa han at den var til å holde borte kvinnelige beundrere.
Fortell meg om kona hans.
Alicia.
Hun flytta til Sør-Carolina etter hans død.
Hun døde et par år etter.
Hun kledde seg alltid i blått.
Butikkeierne i byen la frem alle sine blå hatter...
da de visste han ville kjøpe en om han passerte.
Da de gjorde rent kontoret hans...
fant de esker med blå hatter...
som han aldri hadde gitt til henne.
Antar at du ikke visste det.
Nei, det gjorde jeg ikke.
Ingen knulling, ingen drikking, ikke opium eller midnattsaborter.
Ingen barn utenfor ekteskap, ingen skitne finanser.
Du høres skuffa ut.
Shoeless Joe hadde et problem. Det var derfor han trengte deg.
Denne fyren trenger ikke oss.
Du vet at du gikk glipp av noe?
Herregud.
"Faren hans, som bor i Baltimore, anmeldte til politiet etter å ha mottatt...
"anonyme telefonoppringninger." Bingo.
Best jeg ringer ham.
- Vil du at jeg skal... - Takk.
Jeg går meg en tur. Kommer tilbake om en stund.
Hva sier jeg til ham?
FIRE NYE ÅR - GJENVELG PRESIDENTEN
"Årets"?
GUDFADEREN - EN AV ÅRETS TI BESTE
Dr. Graham?
Jeg er Ray Kinsella. Fra Iowa.
Er du Moonlight Graham?
Ingen har kalt meg det på 50 år.
Jeg har reist langt for å treffe deg.
Jeg fikk ikke sove. Normalt sover jeg som et barn.
Jeg sa til Alicia at jeg går meg en tur.
Er det greit jeg følger med? Jeg vil gjerne snakke med deg.
La oss gå til kontoret mitt.
Hva vil du snakke med meg om?
Da du spilte i eliten, spilte du kun én inneperiode én gang.
Hva skjedde?
Det var siste dag av sesongen.
Andre halvdel av åttende inne, vi la lagt foran.
Jeg hadde vært med klubben i ukevis, men ikke fått sjansen til å spille.
Plutselig pekte gamle John McGraw den magre fingeren sin mot meg...
og han sa: "Høyreforsvar."
Jeg hoppa opp som om jeg satt på fjær.
Grep hansken, og sprang ut på banen.
Fikk du spille?
De fikk aldri ballen inn.
Spillet var over. Samt sesongen.
Jeg visste de ville la meg gå ut av eliten.
Jeg orket ikke tanken på nok et år i lavdivisjon.
Så jeg bestemte meg for å gi opp.
- Vær så god, sitt ned. - Takk.
Hvordan føltes det?
Det var som å komme så nærme drømmene dine...
for så å se dem forlate deg, som en fremmed i folkemengden.
Der og da tenker du ikke mye på det.
Vi gjenkjenner ikke de viktigste øyeblikkene i livet vårt mens de skjer.
På den tida tenkte jeg: "Det kommer en ny vår."
Jeg forsto ikke at det var den eneste dagen.
Nå vil jeg spørre deg om noe.
Hva er så interessant med en halv runde at du kommer helt fra Iowa...
for å snakke med meg om det 50 år senere.
Jeg visste det ikke før nettopp nå...
men jeg tror det er for å spørre deg, hvis du kunne gjøre hva du ville...
hvis du kunne ønske deg noe...
Og du er trollmann?
Jeg vet ikke. Bare spør.
Vet du, jeg fikk aldri kjempet i eliten.
Jeg skulle gjerne ha hatt den sjansen, bare én gang...
å se i øynene en storkaster.
Stirre på ham, og i det øyeblikket han kaster, blunke.
La ham tro du vet noe som han ikke vet.
Det ønsker jeg.
Sjansen til å myse opp i det blå til det gjør vondt i øynene.
Å føle kriblingen i armen når den berører ballen.
Å løpe på banen, gjøre en dobbel til en trippel...
og for så å falle inn på tredje.
Gripe rundt markeringen.
Det er mitt ønske.
Er det nok magi der ute i måneskinnet...
for å oppfylle dette ønsket?
- Hva ville du sagt hvis jeg sa ja? - Jeg tror jeg faktisk ville tro deg.
Det fins et sted hvor slike ting skjer...
og hvis du vil, kan jeg bringe deg dit.
Dette er mitt aller helligste sted.
Når et sted først har grepet deg slik, føler du deg aldri mer ensom.
Du blir glad i det. Som det var ditt barn.
Jeg kan ikke forlate Chisholm.
Jeg forstår. Jeg gjør det.
Men jeg tror den er meningen at du skal bli med oss.
Nei.
Men ønsket ditt?
Det må forbli et ønske.
Jeg ble født her, jeg har levd her, jeg vil dø her, men ikke angre.
For femti år siden, i fem minutter, så var du så nære.
Det kunne ta livet av enkelte å komme så nærme uten å få ta på det.
Ville ha føltes som en tragedie.
Sønn, hvis jeg kun hadde vært doktor i fem minutter...
ville det ha vært en sann tragedie.
Best jeg drar hjem. Ellers vil Alicia tro jeg har en venninne.
Og så smilte han.
Jeg tenkte, kanskje det ikke var meningen at han skulle bli med oss.
Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke hva som var meningen med å komme hit.
Kanskje for å finne ut om en del av en kamp kan forandre verden.
- Tror du det gjorde det? - Ja. For disse menneskene.
Hadde han fått ta imot ballen, hadde han nok fortsatt med baseball.
Jeg vet ikke.
Kona di har ringt. Hun vil du skal ringe henne i kveld.
Jeg har det bra. Glad for å høre deg.
Hør her, jeg har snakka med banken...
og spurt dem om vi kunne få stå over en betaling eller to...
og de sa de hadde nettopp solgt gårdens banknota...
til Mark og hans partnere.
Riktig. Så de har papirene nå.
Han sa at om vi ikke selger til dem tar banken pant i gården.
Vi har ikke pengene.
Hør her, jeg må kjøre herr Mann tilbake til Boston først.
- Nei. - Vent litt.
Jeg blir med deg til Iowa.
Vi kommer hjem.
Søren heller, jeg kan ikke gi meg nå. Jeg må se denne banen.
Ikke alle kan se det. Det kan gjelde deg også.
Gjør et forsøk.
Jeg trenger all styrken jeg kan få nå.
- Takk. Dette er den første bilen. - Hvor langt skal du?
- Hvor langt skal dere? - Iowa.
Hvis det er greit, så sitter jeg på et stykke. Jeg spiller baseball.
- Hopp inn. - Ålreit.
Jeg ser etter et sted å spille.
Jeg hørte det fins tonnevis med lag i midtvesten.
Og noen steder, skaffer de deg til og med dagjobb...
så du kan spille om kveldene og i helgene.
Dette er din lykkedag, gutt. Vi er på vei til et slikt sted.
Ålreit.
- Ray Kinsella. Dette er Terence Mann. - Hei.
Jeg er Archie Graham.
Det var merkelig at han nevnte byer hvor de skaffer deg jobb...
så du kan spille på laget deres. De har ikke gjort det på årevis.
Faren min gjorde det en stund, men det var på 20-tallet.
Hva skjedde med faren din?
Han ble aldri en spiller...
så han prøvde å få sønnen til å greie det for ham.
Da jeg var ti, var baseball...
like ille som å spise grønnsaker eller å gå ut med søpla.
Da jeg var 14, begynte jeg å nekte.
Utrolig?
Amerikansk gutt som nekter å spille med faren sin?
Hvorfor 14?
For da leste jeg Båtvipperen av Terence Mann.
Kjære vene!
Jeg spilte aldri mer med ham.
Det er slik skyld folk alltid kaster på meg.
Det er ikke min skyld at du ikke ville spille.
Jeg vet det.
Uansett, da jeg var 17...
pakka jeg sekken, sa noe grusomt og gikk.
Etter en stund, ville jeg reise hjem, men visste ikke hvordan.
Rakk iallfall hjem til begravelsen.
Hva var det grusomme du sa?
Til din far?
At jeg aldri kunne respektere en mann som hadde en kriminell som sitt idol.
Hvem var hans idol?
Shoeless Joe Jackson.
Du visste han ikke var kriminell. Så hvorfor sa du det?
Jeg var 17.
Den jævelen døde før jeg kunne be om unnskyldning.
Før jeg fikk sagt til ham...
du skjønner.
Han traff aldri kona mi.
Han så aldri barnebarnet sitt.
Det er straffa.
Jeg vet. Jeg kan ikke få faren min tilbake.
Så det minste du kan gjøre er å bringe tilbake idolet hans.
Vel...
Nå skjønner jeg alle andres mening med dette.
Unntatt min.
- Pappa! - Karin, kom her.
Hei!
- Vi har savna deg. Er du ok? - Ja. Dette er Terence Mann.
Terry.
- Velkommen. - Takk.
Hei, Terry.
Og denne unge karen er... Dette er Archie Graham.
- Archie. - Han er her for å trene med laget.
Ja? Han vil nok komme til å gjøre mye mer enn det.
Hva betyr det?
- Velkommen tilbake. - Takk, Joe.
- Herregud. - Hva?
Det er Shoeless Joe Jackson!
Selvfølgelig er det det. Mener du at du ikke trodde meg?
Jeg trodde jeg gjorde, men... Herregud.
- Hei, Annie. - Hei, Joe.
Godt å se deg. Terry, jeg vil du skal møte Shoeless Joe Jackson.
Joe, Terry Mann.
- En glede å treffe deg. - Gleden er min.
Jeg håper det går bra, men vi ble lei av bare treninger...
så vi tok med oss et annet lag for å kunne spille kamper.
Det går bra. Hvor kom de fra?
Hvor kom vi fra?
Du kunne ikke tro hvor mange som ville spille.
Vi måtte jage dem med kjepper.
Dette er "Smokey" Joe Wood, og Mel Ott...
og Gil Hodges!
Ty Cobb ville spille.
Vi tålte ikke den jævelen mens vi ennå levde...
så vi ba ham å stikke!
- Er du Graham? - Ja, sir.
Hva gjør du på sidelinja? Du er kommet for å spille, ikke sant?
Ja, sir.
- Ålreit. Begynn å varme opp. - Ja, sir.
Nybegynnere.
Utrolig.
Det er mer enn det.
Det er perfekt.
Inne!
Kom igjen, Graham! Ta'n, gutt!
Kom igjen, Archie!
Han ser ut som et barn ved siden av de fyrene.
Han er det.
Kom igjen.
Pass opp, gutt!
Ikke la ham gjøre deg nervøs. Stå på!
Knoken, hvorfor kasta du på han sånn?
- Han blunka til meg. - Ikke blunk, gutt.
Godt for deg at han ikke la inn en hurtigball.
Få se den hurtigballen.
Har den.
Hei! Kom igjen. Gi oss en pause!
Dommer.
- Hva med en advarsel? - Greit. Pass på så du ikke blir drept.
To minutter!
De første to var høye og harde. Hvordan tror du den neste blir?
Enten lav og lang eller rett i øret.
Han vil nok ikke ha flere på banen. Se opp for en lav og lang.
Riktig.
Men spiss ører.
- Gjør det, Archie! - Stå på!
Slå, slå!
Kom igjen, Arch. Bare én gang.
- Ja. - Det er langt nok.
Løp! Løp! Løp hjem!
- Inne! - Den...
Bra gjort, Arch! Bra gjort!
Gutten sin, Arch!
Dette er bølgen!
- Bra gjort, mann! - Ja, Archie.
- Ålreit. - Archie, sånt trenger vi.
- Bra. - Ja. Bra.
- Hva betyr dette? - Hva er det den tullingen gjør?
Hei!
- Skitt! Ta ham. - La meg ta ham!
Du forstyrrer kampen, Mark.
Det er på tide å legge vekk fantasiene og komme seg ned på jorda.
- Det er ingen fantasi. De er virkelige. - Hvem er virkelige?
Shoeledd Joe Jackson, White Sox og alle sammen.
- Mener du? - Nei. Han ser dem ikke.
Hvem er dette, Elvis?
Ray.
Det er faktisk Terence Mann.
Går det bra? Jeg er påskekyllingen.
- La oss klarere dette nå. - Jeg selger ikke.
Du har ikke penger. Du har en stabel med regninger!
Høsten kommer, du har ingen avling å selge.
Men jeg har en avtale som tillater deg å bli boende.
Pappa? Vi trenger ikke å selge gården.
- Du vil bli boende i huset gratis. - Hva med laget...
Er du klar over hvor mye jorda er verdt?
Ja. Ja.
1000 dollar per hektar.
Vi kan ikke ha en ubrukelig diamantbane på et rikt jordbruksområde.
Les leppene mine. Vi blir, forstått?
- Vi blir. - Ray, du er bankerott!
Jeg tilbyr deg å beholde huset fordi jeg er glad i søstera mi.
Mine kollegaer bryr seg ikke og de er klar til å pantsette det nå.
Pappa, vi trenger ikke å selge gården.
- Karin, vær så snill! - Vent litt! Vent!
Folk vil komme.
- Hvem, jenta mi? - Fra alle steder.
De vil bare ha ferie, skjønner?
Og de vil komme til Iowa City. De vil synes det er kjempekjedelig.
Så de vil betale oss. De vil kjøpe billetter.
Du lytter ikke seriøst på dette vel?
- Jo. - Vent litt.
Hvorfor vil noen betale for å komme hit?
For å se på kampene.
Det vil være akkurat som da de var små, for lenge siden.
De vil se kamper og huske hvordan det var.
- Hva er det hun snakker om? - Folk vil komme.
Ålreit. Dette er fascinerende...
men du har ikke penger til å få betalt lånet.
Så du vil ennå måtte selge.
Jeg beklager, Ray. Vi har ikke noe valg.
Folk vil komme, Ray.
De vil komme til Iowa for grunner de ikke kan forestille seg.
De vil svinge inn på veien din, uten å vite hvorfor de gjør det.
De vil banke på døra uskyldige som barn...
og lengte etter fortiden.
"Det er helt i orden at du tar deg en titt rundt", vil du si.
"Det koster bare 20 dollar per person."
De vil betale deg uten å tenke over det.
For de har penger, men søker fred.
Ray! Bare skriv under papirene.
Så vil de gå på tribunen...
sitte i bare skjorteermer en perfekt ettermiddag.
De vil finne sine reserverte plasser et sted langs banegrensen...
hvor de satt som barn og hyllet sine idoler...
og de vil følge kampen...
det vil føles som om de har dykket ned i magisk vann.
Minnene vil være så klare...
at de vil måtte skrubbe dem vekk fra ansiktet.
Når banken åpner i morgen, vil de pantsette.
Folk vil komme, Ray.
Du er blakk, Ray. Du må selge nå, ellers mister du alt.
Det eneste konstante gjennom alle år, Ray, har vært baseball.
Amerika har rullet forbi som en hær med dampveivalser.
Har vært slettet som kritt på ei tavle, bygd på nytt, og slettet igjen.
Men baseball har preget tiden.
Banen, spillet.
Det er en del av fortida vår, Ray.
Det minner oss om alt som godt var...
og som kan bli godt igjen.
Folk kommer, Ray.
Folk kommer helt sikkert.
Ray, du mister alt.
Dere vil bli kastet ut.
Kom igjen, Ray.
Jeg signerer ikke.
Du er gal! Fullstendig sprø!
Jeg kan ikke, kompis.
Ray, du har bygd en baseballbane midt i ingenmannsland...
og du stirrer på ikke noe.
Ikke på ikke noe.
- Dattera di har blitt gal. - La henne være!
Karin?
- Er hun ok? - Jeg vet ikke.
- Puster hun? - Skal jeg hente bilen?
Jeg ringer en ambulanse.
- Annie, vent. - Hva?
Bare vent litt.
- Hva har vi her? - Hun falt.
- Barnet kveles. - Få henne opp.
Hold henne fast.
Pølse. Satt fast i halsen.
Det vil gå bra.
Hun vil gjøre ablegøyer før dere aner det.
Takk, doktor.
Nei, sønn. Takk til deg.
Nei. Du kan ikke gå tilbake.
- Du kan ikke snu. - Det går bra.
- Jeg beklager. - Det går bra.
Best jeg drar hjem...
før Alicia tror jeg har en venninne.
Doktor.
Bra jobba, doktor.
Godt gjort, doktor.
Kommer til å savne deg.
Vinn for meg en dag, gutter?
- Ok, doktor. - Ja.
Når kom disse spillerne hit?
Hei, nybegynner!
Du var god.
Ikke selg denne gården, Ray. Du må beholde den.
Du har hatt en tøff dag.
- Gå inn og ta deg noe forfriskende. - Ja.
Det var en god idé.
Ikke selg gården, Ray.
Ray?
Vi tar kvelden.
- Ses i morgen. - Ok.
Vil du bli med oss?
- Mener du det? - Nei, ikke du.
Ham.
- Ham? - Bli med dere?
- Ut der. - Hva fins der ute?
Kom og se.
Vent litt. Hvorfor ham? Jeg bygde banen.
- Dere ville ikke ha vært her uten meg. - Jeg er ugift. Du har familie.
Jeg vil vite hva som er der.
- Jeg vil se. - Men du er ikke invitert.
"Ikke invitert"? Hva mener du med det?
Det er min mais. Dere er gjester i min mais.
Jeg har gjort alt dere har bedt om. Jeg forsto det ikke, men gjorde det.
Jeg har aldri spurt hva jeg får.
- Hva er det du sier? - Jeg sier: "Hva får jeg?"
Er det derfor du gjorde dette? For deg?
Det er nok best du blir her, Ray.
Hvorfor?
Ray. Det er en grunn til de valgte meg...
som det er en grunn til de valgte deg og din åker.
Jeg ga et intervju.
Hva snakker du om?
Det om Ebbets-banen, det som brakte deg til meg i Boston.
- Du løy til meg. - Du kidnappet meg på det tidspunktet.
- Du løy til meg! - Du sa fingeren din var en pistol.
- Godt poeng. - Ray.
Hør på meg, Ray. Hør på meg.
Det er noe der ute...
og hvis jeg har mot til å gjøre dette...
tenk hvilken historie den vil bli.
"Shoeless Joe Jackson kommer til Iowa."
- Vil du skrive om det? - Det kan du banne på.
- Du vil skrive om det. - Det vil jeg.
Bra.
Kjære, hvor skal han?
Terry har blitt invitert til å bli med spillerne.
- Hvordan føler du deg, jenta mi? - Dum.
Mener du "ut"?
Ja.
Ut.
Langt ut.
Jeg vil ha full beskrivelse.
Ta vare på familien.
Vær forsiktig.
Ha det.
Hva?
Hva gliser du for, ditt spøkelse?
"Om du bygger det...
"vil han komme."
- Herregud. - Hva? Hva er det?
Det er faren min.
"Fri ham fra smerten."
"Fullfør."
Det var deg.
Nei, Ray. Det var deg.
Kjære Gud.
Jeg husker ham fra noen år etter da han var sliten av livet.
Se på ham.
Han har hele livet foran seg, og vet ikke engang at jeg blir sønnen hans.
Hva skal jeg si til ham?
Hvorfor presenterer du ham ikke for barnebarnet sitt?
Hei.
Jeg ville bare takke dere for banen...
og for at vi får spille her.
Jeg er John Kinsella.
Jeg er Ray.
Kona mi Annie.
Dette er dattera mi Karin. Karin, dette er min...
Dette er John.
Hei, John.
Hei, Karin.
Vi skal la dere få snakke i fred.
Hvis alle de folka vil komme, så har vi masse å gjøre.
Det var hyggelig å møte deg.
Frue.
Kom igjen.
Du er god i baseball.
Takk.
Det er så flott her.
For meg...
For meg, er dette som en drøm.
Kan jeg spørre deg om noe?
Er dette himmelen?
Dette er Iowa.
- Iowa? - Ja.
Jeg ville ha sverget på at det var himmelen.
Fins det en himmel?
Ja.
Det er der drømmer går i oppfyllelse.
Kanskje dette er himmelen.
God natt, Ray.
God natt, John.
Pappa?
Vil du spille litt?
Gjerne.